Ta on palju verd kaotanud. - Ma tahan teda näha!
Ta peab magama.
Te peaksite koju minema ja püüdma veidi puhata.
Frida!
Te peaksite voodis olema, pr Rivera.
Laps tuli tükkidena välja.
Tule minuga. Lähme tagasi voodisse.
See ei saanudki oma õiget kuju.
Me võime uuesti üritada, aga sa pead puhkama.
Pr Rivera... - Aga ta on ju minu poeg.
Pr Rivera. - Ma tahan teda näha!
Mida te temaga tegite?!
Ma tahan oma poega näha! - Hr Rivera, palun...
Mida te temaga tegite?!
Hea küll, väikseke, ma hoolitsen selle eest.
Diego...
Ma luban. Ma luban.
Mis kuradi asi see on? - Hommikusöök.
Kas sa üritad mind tappa? Ma vajan töötamiseks kütust.
Kuule, vanamees, kui sa veel paksemaks lähed,
siis järgmisel korral lähed sina haiglasse.
Sa ju tead, et ma jumalasse ei usu,
aga ma siiski tänan teda iga päev, et ta mulle sinu alles jättis.
Tõesti?
Ma ütlen talle, et tal on palju selgitada.
Nüüdsest lasen ma Rockefelleril endale hommikusöögi tuua.
Frida?
Frida... Sa oled siin.
Ma jätsin ta maha.
Ja see oli tema lahkumiskingitus?
Ma oleksin pidanud sinu juures olema.
Sa oled praegu siin.
Ta saab ataki, kui ma lasen tema neetud taimedel surra.
Me tülitsesime nii palju. Vahel ma...
vahel ma sooviks kahetseda, et ma temaga üldse abiellusin.
Ma mõtleks, kuidas teda vihkasin.
Te teete teineteisele piisavalt haiget,
te mõelge sellele.
Noh, siis ta jääb haigeks ja... Mina hoolitsen tema aia eest.
Puhaku meie õe, Matilde, hing rahus.
Isa, Poja ja Püha Vaimu nimel.
Aamen.
Meie Isa, kes Sa oled taevas, pühitsetud olgu Sinu nimi.
Sinu riik tulgu,
Sinu tahtmine sündigu nagu taevas nõnda ka maa peal.
Meie igapäevast leiba anna meile tänapäev...
RIVERA MAALIB STSEENI KOMMUNISTLIKUST TEGEVUSEST JA JOHN D. JR. MAKSAB ARVE
Te nägite mu tööd.
Te teadsite mu poliitilisi vaateid, kui te mind palkasite.
Jah. - Ma näitasin teile visandeid.
Ma arutasin neid teie ja teie isaga.
Mida te minult ootasite? Tantsivate tüdrukute rivi?
Ei, aga ma ei oodanud Lenini portreed.
Nüüd, oleme ausad.
Nendel visanditel, mida te mulle algselt näitasite,
oli vaid keegi tundmatu tööline.
Ta muundas end Leniniks endas selgusele jõudes.
Ei, teie muundasite ta Leniniks, kuna meie pildid jõudsid ajalehte!
Kas te tõesti arvate, et minu perekond
on mõjutatud ajalehe rünnakutest?
Ma kaitseksin teid. Ma kaitsen teid iga rünnaku vastu,
sest töö on vapustav.
Nagu alati.
Aga Vladimir Lenini portree
solvab paljusid inimesi...
kaasa arvatud minu isa.
Mõistate, te panete mu võimatusse olukorda.
Seega palun ma teil ära muuta see üks detail.
See on mu põhimõtetega vastuolus.
Jah, noh, te kohandasite oma põhimõtteid,
et tulla meie pidudele ja süüa meie laualt,
nii et ma loodan, et te mõtlete ümber.
Minge koju! Minge koju!
Sind ootab seal üsna suur rahvamass.
Pooled neist arvavad, et sa oled saatan...
Pooled neist arvavad, et sa oled kangelane.
Ütle mulle ausalt, mida sina arvad.
Kui oled koos krantsidega, peaksid arvestama ka kirpudega.
Ei, tõsiselt. See hirmutab mind tõesti.
Miks?
Sest tegelikult ma murran pead, ehk ongi tal õigus.
Võib-olla olen mina rumal, riskin liiga palju.
Diego, sa ei saa kaotada. Unusta kunstiline terviklikkus.
Sa oled sellest paremaid töid teinud ja teed veel ka tulevikus.
Kuid mis ka ei juhtuks, sa oled inimesi erutanud.
Sa oled nad oma ideaale ihaldama pannud.
Maailmas ei ole ühtegi teist kunstnikku, kes võiks seda öelda.
Ta võiks homme siia sisse kõndida ja selle ära lammutada.
Sina võidaksid siiski. - Ah, võib-olla.
Tal pole julgust.
Diego!
Härra Rivera.
Ma pean teilt viimast korda paluma oma seisukohta muuta.
Ma ei lähe oma nägemuse pärast kompromissile.
Sellisel juhul... siin on teie tasu,
täissumma, nagu kokkulepitud.
Kuid enam teie teenust ei vajata.
See on minu maal! - Minu seinal.
See on rahva sein! Sina mölakas!
Diego, lähme koju.
Frida, me peame nende mölakatega võitlema.
Nad lammutavad seina, aga maal on siin.
Ma teen seda uuesti ja ma kasutan tema raha!
Mis raha? Meil pole isegi nii palju, et Chicagosse minna.
Me ei lähe Chicagosse. Nad katkestasid tellimuse.
On aeg koju minna. - Mida?!
Saba jalge vahel? - Me ei kuulu siia.
Ma olen nendest inimestest väsinud,
ja ma olen väsinud sinust, kui sa nende läheduses oled.
Näed seda?!
Sa tahad selle juurde tagasi minna?!
Jah! Ma tahan selle juurde tagasi minna!
Ma töötan. - Seda ma näen.
Ma tõin sulle veidi lõunat.
Doktor ütleb, et sa peaksid rohkem sööma.
Mine perse!
Diego.
Hea küll, aitab.
Diego!
Diego, lõpeta!
Isand Salamander...
pimeduse prints.
Sa oled parim kunstikriitik.
Ainult sina näed, millise sita see riik minust teinud on.
Diego...
Sa vajad abi.
Frida, miks sinul ja Diegol eraldi majad on?
Sest me oleme kaks erinevat inimest, kuid meie armastus liidab meid üheks.
Sellepärast ongi meil sild.
Sa tahad siis öelda, et sild on teie armastus?
Jah. Nii võib seda väljendada küll.
Aga miks on siis see sild nii väike?
Ta ei tööta. Ta on haige.
Ta on masenduses.
Ta ütleb, et selles riigis on inimesed nagu muulad,
nad on nii rumalad.
Ja ta heidab mulle aina ette, et ma ta tagasi tõin.
See on naeruväärne.
Siiski oled sa õnnelik, et ta sul olemas on.
Ma olen iga päev nii meeleheitel.
Mõnikord mõtlen ma isegi tagasi minemisest.
Ei sa mõtle.
Aga töö?
Sa võiksid mind Diego stuudio sisseseadmisel aidata.
Kust ma alustan? - Ära puutu midagi.
Diego...
Ära muretse. Ta on kiisuke.
Minge alla mängima. Kohe!
- Oh, mu jumal.
Ai!
See on minu neetud õde! Sa oled elajas!
Litapoeg! - Frida... Fri...
Kao välja! Kao välja!
Frida. Frida.
Ma olen koletis. Jah.
M-m-m-ma olen idioot, aga see ei tähenda midagi, Frida, midagi.
Frida, räägi minuga!
Minu elus on olnud kaks suurt õnnetust, Diego...
trollibuss ja sina.
Sina oled märksa hullem.
Ma olen väsinud nutmisest
Ja koidik ei saabu veel
Ma ei tea, kas sind needa või palvetada su eest
Ma kardan sind otsida ja sind leida
Kus mu sõbrad mul' kinnitavad
Et sa lähed
Nüüd oma pummeldamise eest sa oled võtnud arve
Must tuvi
Kus, kus küll käid?
Ära mu auga mängi...
Kui su hellitused peavad pärinema minult, mitte kelleltki teiselt
Ja siiski ma armastan sind
Kaduge välja!
Hullunult
Välja! Välja! Minge!
Must tuvi
Sa oled kannatuste põhjustaja
Ma tahan olla vaba
Et elada oma elu, kellega tahan
Jumal, anna mulle jõudu
Ma suren seda otsides
Kolmest trepist tuleb üles ronida,
ma ei saa endale lubada mingit mööblit ja öösiti on külm.
Aga vähemalt ma tean, kurat, kes on kes minu oma majas.
Diego ei anna sulle üldse raha? - Ma olen pigem vaene.
Ta oli mu õde... mitte mingi modell.
Minu lihane õde.
Põrgusse temaga. - Põrgusse temaga.
Leia mingi töö. Maksa veidi aega oma arved ise.
Ma müün mõned maalid.
Sellest ei piisa sinu baariarve tasumisekski.
Ei, ära minust valesti aru saa... Mulle meeldivad su maalid...
Ma pole lihtsalt kindel, et peaksid eluspüsimiseks neile lootma.
Nad on karmid, kas tead.
Ma mõtlen, vaata seda.
Mis kurat see on?
See oli kurat ajalehes.
Mees torkas oma naist 22 korda
ja kui kohus temalt küsis, miks ta nii tegi,
ütles ta, "Aga need olid ju vaid mõned väikesed näpistused."
Kes seal on?
Frida Kahlo vaim.
Ma mäletan teda.
Kuidas sul läheb?
Üksildaselt.
Ainult teie, vaimud, tulete taolistel päevadel külla.
Niisiis...
kuidas su Diegol läheb?
Ma ei tea, miks ma teda niimoodi nimetasin.
Ta ei olnud kunagi minu oma. Ja ei saagi kunagi olema.
Aga tal läheb kenasti. Maalib, ma arvan.
Ja sina? Kas ka sina maalid?
Jah.
Ja ma soovin, et sa mulle poseeriksid.
Sa ei pea isegi majast lahkuma.
Ma tahan majast lahkuda.
Olgu siis.
Me lähme iga päev kuskile erinevasse kohta.
See kõlab hästi.
Sa oled kõiki teisi perekonnas maalinud.
Jah.
Kaua aega tagasi.
Tuleta mulle meelde, mida ma siis tahtsin.
Sa tahtsid olla iseenda peremees.
Frida...
Sa ei meeldinud talle kunagi, kas tead.
Ta ütles mulle, et sa tood mulle vaid sekeldusi kaela.
On midagi, mida ma pean sinuga arutama...
Teene, mida ma sinult paluma pean.
Sul on kõvasti julgust,
et tulla minu juurde teenet paluma.
Ei, see ei ole minu jaoks. See puudutab Trotskit.
Norralased saatsid ta välja, üksi teine maa teda vastu ei võta,
ja Stalin soovib tema surma.
Ma pöördusin abi saamiseks president Cardenas'e enda poole.
Nad garanteerivad talle asüüli siin Mehhikos.
Ma tahan, et sa koos minuga teda tervitama tuleksid.
Laseksid tal oma isa majas elada.
Ma tean, et seda on palju paluda,
aga see on nende jaoks raske üleminek.
Ja sina, Frida...
sina tood igasse paika elu ja soojust.
Igatahes...
Trotski on suurepärane mees, kes on väga suures ohus,
ja meil on võimalus teda aidata.
Jah, hea küll.
Milline sagimine.
Ma ei mõista...
selline sagimine ühe filosoofi pärast.
Ühe suurepärase mehe pärast, papa.
Tõeliselt revolutsioonilise.
See on väga oluline, mida me teeme.
Kui sa teda imetled, siis miks sa ei soovita talle
mitte poliitikasse sekkuda?
Poliitika on ruineeriv.
Hea nõuanne, papa.
Ma olen kindel, et ta nõustub.
Ma kahetsen, et mul polnud võimalik teiega teie paadis kohtuda.
Natalia ja mina oleme teile tänu võlgu
nendel rasketel aegadel osutatud suuremeelsuse eest.
Teie võluv naine,
ta muutis meie reisi lõpu nii rõõmuküllaseks.
Meil on suur au,
võtta teid ja teie naist oma kodus vastu.
Ai, Diego, nad on nälga suremas. Anname neile süüa.
Tänan sind.
Ei, s-see on tõsi! See on tõsi!
Ma ei suuda seda uskuda! Need inimesed on idioodid!
Nad karjuvad Hitleri agressiooni peale,
j-j-ja siis ülistavad lauldes Stalinit.
Kas nad pole siis samasugused sünnitised?
Jah, aga mitte päris.
Loomulikult on mõlemad koletised,
aga Hitler on vähemalt nägemusega hullumeelne.
Nägemusega? Ta on hull! - Loomulikult on ta hull,
aga tal on oskus inimeste mõistust juhtida,
samal ajal kui Stalin, ta on... ta on nii nüri.
On jõhkrus,
aga kui sa asja tõsiselt uurima hakkad,
pole Stalin muud kui bürokraat,
ja see on see, mis meie revolutsiooni lämmatab.
Nad on samasugused,
aga ainult selles osas, mille võimu hullumeelsus neile tagasi on lükanud.
Ja omavahel, tarbivad nad Euroopat.
Hullumeelsus.
Jah... aga väljakutse.
Vaadake meid... mehhiklased, venelased, prantslased...
sellel uuel suurepärasel planeedil Riveral.
Ma ütlen teile, mu sõbrad,
minu elu ajal saadud kogemustele tuginedes,
on läbikukkumised ja valu kindlalt võite ületanud.
Aga see pole hävitanud minu usku...
minu usku põhjusesse, tõesse, inimlikku solidaarsusse...
aga, otse vastupidi, see on teinud selle hävimatuks.
Ma näen teis maailma lootust
ja, kogu südamest, ma tänan teid.
Terviseks!
- Terviseks!
Kujutada ette sellist elu...
kui pakutakse preemiat sinu tapmise eest... ja jääda nii rahulikuks.
Jah.
Head ööd, Diego.
Oh, lõpeta, Andre. Ma vihkan meelitamist.
Mind ei huvita. See on suurepärane, suurepärane töö.
Sa oled neid kõiki näinud, ma võtan selle?
Loomulikult. Ma räägin talle kogu aeg.
Julian Levy viis paar tema maali New Yorki
ja müüs need mõlemad maha,
ja sellele näitlejale müüs ta veel neli tükki...
g-g-gangsterile.
Edward G. Robinsonile.
Tjah, 200 dollarit tüki eest.
Teda rööviti.
Kedagi teist pole meil õnnestunud lollitada.
Minu väikesed maalid ei oma peale minu kellelegi mitte mingit tähendust.
Paigal!
Pikali!
Nad panid ukse juurde koti! Tagasi!
Lähme sisse. - Tagasi!
Sisse, kiiresti. - Aega pole.
Kata teda! Kiiremini! - Sisse. Kõik sisse.
Viige ta sisse! - Frida!
Frida, mida sa teed?!
Pühitsetud olgu sinu nimi...
Ma annan teile ära minemiseks viis sekundit.
Üks!
Kaks!
Kõik on korras.
Vabandan selle pärast.
Need olid minu tädid.
Mida te silmas peate?
Nad jätsid maha ikoonid ja piserdasid pühitsetud vett.
Nad arvavad, et see maja on neetud,
ja et teie olete antikristus.
Ma tahan, et sa sellele tõsiselt mõtleksid.
Sa võiksid olla osa mehhiklaste näitusest Pariisis.
Mida ma tõeliselt tahan, on näitus oma kodumaal.
Mille nad sulle annavad,
kui sa oled kord juba kuskil mujal kuulsaks saanud.
Sinu maale peaks näitama.
Niisiis, kes minuga koos üles tuleb?
See on raskem, kui te arvate.
Ah, kõik on raskem, kui me arvame.
Mina lähen.
Oled kindel?
Kui vana mees saab sellega hakkama, siis miks mitte sant?
Ei, ei, ei, ei. Kõik on korras.
Ma ei usu, et mõrtsukad üleval ootavad.
Ma teen teile rallit.
Frida...
kuidas te end vigastasite?
Ma ei oskaks teile enam isegi rääkida.
Mind on kohendatud, lahti murtud ja kokku lapitud nii mitmeid kordi.
Ma olen justkui pusle.
Ja nii palju, kui mina tean, põhjustasid kõik need operatsioonid
rohkem kahju kui õnnetus ise.
Kõik valutab.
Aga jalg... jalg on kõige hullem.
Aga minuga on kõik korras.
Päeva lõpus suudame me
välja kannatada palju rohkem, kui me arvame end suutvat.
See mulle teie maalide juures meeldiski...
et nad kannavad endas seda sõnumit.
Te ütlete, et need ei läheks kellelegi korda,
aga ma arvan, et te eksite...
sest teie maalid väljendavad seda, mida tunnevad kõik...
kui nad on oma valuga üksi.
Võib-olla.
Lev...
rääkige mulle oma lastest.
Oma lastest.
Me teadsime, et tüdrukud on mõrvatud ja samuti üks poistest.
Me mõtlesime, et teine on siiski vanglas elus.
Kuni tuli see kiri. Ka tema hukati.
Nad on kõik läinud. Ma mõistsin oma pere surma...
nagu ka mind on surma mõistetud.
Te ei tohiks nii öelda. - Aga see on tõsi.
Stalinil on rohkem võimu kui ühelgi tsaaril.
Ma olen üksi koos mõne sõbra ja ilma vahenditeta
maailma suurima tapamasina vastu.
Ja mida muud ma saan teha kui töötada... elada.
Te ei kujuta ette, milline rõõm on mul siin viibida,
et näha kõike seda.
See on aastate jooksul esimene kord, kui ma tundsin end tõelise inimesena.
Oma raamatus "Riik ja revolutsioon,"
puhastas Lenin Karl Marxi algupärase õpetuse
kõikidest võltsidest koostisosadest, lähtudes sotsiaaldemokraatiast.
John, ma võtan sellest "sotsiaaldemokraatiast" alates.
Frida.
See on see raamat, mida ma mainisin.
Ütle mulle, mida sa arvad.
Tänan sind.
Ma olen tunni aja pärast tagasi.
Ei, ei, ei, ei, ei. Niimoodi on parem.
Me lõpetame teie elu segamise.
Me ei lähe kaugele, ainult ümber nurga.
Ma soovin, et te ümber mõtleksite, vaid teie turvalisuse huvides.
Me oleme rohkem kui kaitstud. Usaldage mind.
Nägemiseni.
Palju tänu, mu sõber.
Varsti näeme.
Natalia...
See ei klapi. See oli tema enda heaolu huvides.
Ta ei mõtle enda heaolule.
Vaid hoopis tema heaolule. - Millest sa räägid?
Ma räägin kellegi
tahtmisest pigem ohverdada väike osa oma naudinguist,
kui jätkata hingevalu tegemist naisele, kes teda armastab.
Oled sa oma aru kaotanud?!
Mine põrgusse, Diego.
Kas sa tead, millised tagajärjed sellel olla võivad?
Tema ei karda. Miks sina peaksid?
Oh, armas jumal, Frida, kõikide inimeste hulgast, miks?!
Sest me tahtsime.
Sa murdsid mu südame, Frida.
See teeb haiget, kas pole? Aga miks?
See oli vaid keppimine, nagu käepigistus.
Ma ütlesin sulle, kes ma olin, kui sa minuga abiellusid.
Jah, sa tegid seda, ja ma abiellusin sinuga siiski,
ja sina lubasid olla lojaalne.
Sa oled olnud minu kamraad, minu kaaskunstnik,
minu parim sõber.
Aga sa pole kunagi olnud minu abikaasa.
Fridocha...
"Kallis Diego, kuidas Sul läheb, vanamees?
Miks Sa ei öelnud mulle, et Pariis on selline õudusunenägu?"
"Prantslased on kõige nõudlikumad tüütused maailmas.
Ma istuks pigem tortillasid müües
Toluca turu põrandal, kui kuulaks Pariisi kunstiandega
libude vadistamist."
"Näituse vastu ei tuntud sugugi nii palju huvi,
nagu Breton lubas."
"Mehhiko maalikunstnikud pole siin midagi enamat kui eksootiline haruldus."
"Lõppkokkuvõttes, on olnud üksildane,
ja ma janunen koduste uudiste järele."
"Diego, see kiri on vale.
Pariis on minu vastu hea olnud.
Aga ilma Sinuta ei tähenda see midagi."
"Kogu meie 12 aasta jooksul kogetud viha läbib mind,
ja ma lahkun teadmisega, et ma armastan Sind rohkem kui iseend."
"Ja kuigi Sina ei pruugi mind nii palju armastada,
armastad Sa mind veidi ikka, kas pole?
Kui see pole tõsi,
jään ma alatiseks lootusrikkaks, et see võiks nii olla."
"Ma jumaldan Sind.
Frida."
Liiguvad kuulujutud, et mina soovisin Trotski surma.
Me tülitsesime hiljuti, see on tõsi, aga...
Nad võivad üritada mind uuesti arreteerida.
Räägi presidendiga.
Ei.
Ei, ma lähen Californiasse. - Californiasse? - Jah.
Ja, Frida...
Ma soovin lahutust.
Kelle pärast... selle ameerika näitlejatari pärast?
Jeesus, Diego.
Ei, Frida, ei.
Niimoodi on parem.
Me oleme sõpradena paremini läbi saanud.
Mina pole. - Sa oled.
Üksinda läheb sul väga hästi.
Ma olen sinu üle uhke. Sul pole vaja...
Kui sa tahad minna, siis lihtsalt mine.
Igaüks räägib mulle tumedates toonides
Nukrates
Tumedates, kuid südamlikes
Igaüks räägib mulle tumedates toonides, nukrates
Tumedates, kuid südamlikes
Olen kui roheline tshiili pipar, nukker
Vürtsikas, kuid maitsev
Olen kui roheline tshiili pipar, nukker
Vürtsikas, kuid maitsev
Häda on minus, nukker, nukker, nukker
Kanna mind jõe äärde
Mähi mind sisse, nukrusesse
Ma külmun surnuks
Ma armastan sind, kas sa tahad, nukralt
Kas sa tahad, et ma armastaks sind rohkem?
Kui ma olen sul' juba andnud elu, nukra
Mida enamat sa siis tahad?
Ka sa tahad ta...
Kuulake mind...
Mulle hr Trotski eriti korda ei lähe,
aga me ei saa leppida, et meie riigis mõrvatakse
poliitilisi põgenikke.
Nüüd, kas jätkame?
Veel üks kord, kus teie abikaasa on?
Mul ei ole abikaasat.
Frida?
Oh, mu jumal.
Cristi.
Mul on nii kahju.
See ei olnud sinu süü. Vaid minu.
Ma ei oleks pidanud sind kunagi temaga koos ühte tuppa panema.
Mida sa tegid, et mind siit välja saada?
Diego. Ta läks pööraseks, kui ta kuulis.
Ta helistas viivitamatult president Cardenasele.
Diego.
Natuke veel.
Kui kaua teie jalg juba selline on olnud?
Kes teab? Võtame ühe õnnetuse korraga.
Lihtsalt lappige mind ära, et ma saaksin maalida, palun.
Need on gangreenis. Need tuleb maha võtta.
Teil on vedanud, et see teile jalga pole levinud.
Sa oled kaalust alla võtnud.
Sa oled oma varvastest ilma jäänud.
Oled sa sellepärast siin... et oma kaastunnet avaldada?
Ma olen siin selleks, et näha, kuidas sul läheb.
Kuidas sa end tunned?
Väsinud sellele küsimusele vastamisest.
Aga muidu, sitasti. Kuidas sul läheb?
Ma...
Ma olen siin, et... paluda sul minuga abielluda.
Ma ei vaja päästmist, Diego. - Mina vajan.
Ma olen kaotanud ühe jala varbad.
Minu selg on kasutu. Mul on neerudes põletik.
Ma suitsetan. Ma joon. Ma vannun.
Ma ei saa lapsi.
Mul pole raha, aga on terve virn haigla arveid.
Kas ma peaksin jätkama? - See on praktiliselt soovituskiri.
Frida...
Ma igatsen... meie järgi.
Öeldakse, et sa ei tohiks iial uskuda lonkavat koera
ega naise pisaraid.
See on vale.
Pikalt elades elu
Mis eile, mis eile lõppes
Pikalt elades mu kauguses nutvate häälte varjus
Pikalt elades unistustes, mis iial ei ärata mu armastust
Õnn, mis selles siis nüüd head on
Kui ma laulan su varju valguses?
Cristina!
Lase käia!
"Jalad, milleks ma veel teid vajan, kui mul on tiivad, et lennata?"
Ma tahan, et te põletate selle Juuda keha.
Ma ei taha, et mind maetaks.
Ma olen juba piisavalt kaua maas lamanud.
Põletage see. - Frida...
Ei, ma ei arva, et ma enam Frida olen.
Ma arvan, et kogu minus olev Frida on haihtunud.
Vaata, mis järele on jäänud.
Mida sa ütled?
Sina rumal tüdruk.
Oled sa hull? Ma keelan!
Lõpeta, Diego! Sa ei saa sundida mind siia jääma!
Oh, jah, ma saan! - Anna see mulle!
Ei, Frida!
Ei, me oleme juba varem selle kõik läbi elanud!
Ma lähen, kurat võtaks! Anna mulle mu kuramuse jalg tagasi!
Doktor, palun aidake mind. - Mis siin lahti on?
Ma ütlesin talle, et ta peaks voodisse jääma.
Ta nõudis, et me teid kutsuksime.
Ma lähen oma näitusele. - Frida...
Ma olen terve oma elu oodanud näitust oma koduriigis.
Sellest ma ilma ei jää.
Kui bronhiit muutub hullemaks, läheb see üle kopsupõletikuks.
Frida, mitte mingil juhul ei lahku te siit voodist.
Ma vahendan sulle pärast kõiki kuulujutte, ma luban.
Cristina!
Seal oli see kondine laps nende kulmudega,
karjudes mulle,
"Diego, ma tahan sulle oma maale näidata!"
Aga loomulikult sundis ta mind enda juurde minema.
Ma läksin ja sinna ma jäingi.
Aga ma tahan rääkida Fridast, mitte tema abikaasast,
aga kui kunstnikust.
Ma imetlen teda. Tema töö on kibestunud ja õrn...
tugev kui teras... ja kerge nagu liblika tiib.
Nakkav nagu naeratus...
julm nagu...
elu mõrudus.
M-m-ma ei usu... et kunagi varem on naine
sellise kurnatud poeesia lõuendile pannud.
Ole vait, vanamees. Kes suri?
Kus on muusika?
Näete, doktorike, ma järgisin teie käske.
Ma ei lahkunud oma voodist. - Frida.
Ai, doktor, kui te lubate mul selle tequila ära juua,
luban ma, et oma matustel ma ei joo.
Nõus.
Frida terviseks!
Sa lahkusid pühakojast
Ühel päeval, nukrana
Üleval hõljudes nägin ma sind
Sa lahkusid pühakojast ühel päeval, nukrana
Üleval hõljudes nägin ma sind
Sa kandsid nii ilusat tikitud kleiti, nukralt
Et ma mõtlesin, et sa oled neitsi
Sa kandsid nii ilusat tikitud kleiti, nukralt
Et ma mõtlesin, et sa oled neitsi
On sinuga kõik korras?
Tule minu kõrvale.
25 aastat koos, minu Diegoke.
Frida.
Õnnelikke hõbepulmi.
Need on ju alles kahe nädala pärast.
17 päeva.
MA LOODAN, ET LAHKUMINE ON RÕÕMUKÜLLANE
JA MA LOODAN MITTE KUNAGI TAGASI TULLA - FRIDA
Põleta
See maja
Põleta
See maha
Süda
On tühi
Nii eksinud
Sinuta
Aga öine taevas täitub tulega
Ja leegitsev voodi hõljub kõrgemale
Ja ta on prii, et lennata
Kurnatud naine su purunematutel tiibadel
Lenda sama vabalt, nagu laulab pääsuke
Tule ilutulestiku juurde
Vaata tumeda daami naeratust
Ta põleb
Ja öine taevas täitub tulega
Ja leegitsev voodi hõljub kõrgemale
Ja ta on prii, et lennata
Põleta see öö
Mustaks ja maha
Hommikul on nii külm
Nii külm ilma sinuta
Ja öine taevas täitub tulega
Ja leegitsev voodi hõljub kõrgemale
Ja ta on prii, et lennata
Ma armastan tumedaid päevi maalituna tumehallides toonides
Nad hajuvad koos unistusega sinust
Mässituna punasesse velvetisse, tantsides läbi kogu öö
Lenda, lind
Kesköises sinas
Ava
Need tiivad
Lenda vabalt
Koos pääsukestega
Lenda
Koos tuulega
Ja ta on leek
Mis tõuseb
Ja ta on lendav lind
Öös, mis võtab tuld
See taevas on põrgu
Ja öine taevas täitub tulega
Ja leegitsev voodi hõljub kõrgemale
Ja ta on prii, et lennata
Nii kõrgele taevasse
Maalides taevast ja põrgut
Nendega...
Põleta
See maja
Põleta
See maha
Süda
On tühi
Nii eksinud
Ilma
Sinuta
Tõlkinud ja subtiitrid: MarekM